![Karel Holas Karel Holas](/img/31229.jpg)
© Honza Průša / musicserver.cz
Srpnové turné
Koncem srpna vyjedou Čechomor na krátké čtyřdenní turné po zámcích. Vidět je můžete na těchto místech:
28.8. zámek Strakonice
29.8. zámek Chýše
30.8. zámek Znojmo
31.8. zámek Slavkov
![Franta Černý Franta Černý](/img/31231.jpg)
© Honza Průša / musicserver.cz
Karel: To není jen tak bezduché plácnutí - Japonci, pojďme to udělat. To má své opodstatnění. Co se týká shakuhatchi, tak to je dřevěná flétna, která se používala při meditativním hraní, pak se z toho stal nástroj, se kterým se hrajou i virtuózní věci. Její zvuk je natolik éterický, že se výborně hodil do naší písničky "Malovaný kostel". A "Co sa stalo nové" je prostě vojenská písnička. Mohli jsme použít normální buben, ale taiko drumms jsou samurajské bubny, tedy válečné bubny. Jsou sice z jiné kultury, ale nám to přišlo zajímavé spojit je s naší písničkou. Být svým způsobem odvážný a dostat se někam jinam. Jak jste se vlastně s Hirotou seznámili? Karel: S hostama na desce "Co sa stalo nové:" nás seznámil Michal Havas, což je Čech, který se zde narodil, ale v roce 1948 s rodičema emigroval a žil na Novém Zélandě. Pak se sem vrátil, žil tu i za komunismu, pomáhal dostat do zahraničí projekty pana Švankmajera. V roce 2000 udělal na Letné festival Womad. Joji Hirota i Iarla Ó Lionáird vydávali u Real World Records a tím pádem hráli i na Womadu. A když jsme koncipovali tohle album - v té době jsme intenzivně s Michalem spolupracovali - on nás s těmito výbornými hudebníky seznámil. Na druhou stranu vám řada kritiků vyčítá, že jsou vaše desky od přelomové "Čechomor" v podstatě stejné a těžko na nich hledají nějaký posun, chybí tam vývoj. Franta: Já si myslím, že to není pravda, že vůbec nic nechybí. Vývoj není o tom, že toho naděláte hromadu. Vývoj je otázka toho, jak k tomu materiálu přistupujete. Někdy to trvá milion let a posune se to o kousek, někdy toho za rok chce člověk stihnout mraky. Já myslím, že je to spíš o tom, jakým způsobem, než za jak dlouho. Pro nás není vůbec důležité, jestli to bude ohraničené časem nebo změnou zvuku, ale aby to bylo ohraničené smysluplností. Někdo udělá jednu věc za celý život a je to víc, než když bude sekat samé nóvum. My pracujeme s materiálem, ke kterému se musí přistupovat s úctou a nějakou vizí. Pro nás je každá deska, kterou máme, úplně jiná. Každá ta deska mapuje určitou část našeho života. Ty písničky se nějakým způsobem vyvíjely, někde ležely a teprve teď se dostávají na povrch a nejde s nima zacházet jako s poštou.
![Karel Holas Karel Holas](/img/31232.jpg)
© Honza Průša / musicserver.cz
Franta: Nedá se každý rok experimentovat na zcela rozdílných věcech. Každá látka je úplně odlišná. Abyste ji zmapovali, povznesli se nad ni a zpracovali, tak je to třeba otázka půl roku a někdy třeba dvaceti let. A pokud dělám čtyři roky nějaký zvuk, tak proto, že jsem o tom přesvědčený. Všechno má svůj přirozený vývoj. Ale budete se mnou souhlasit, že když porovnáme první desku Českomoravské hudební společnosti s deskou "Čechomor", tak je tam na první pohled rozeznatelný vývoj. Ale mezi "Čechomor" a "Co sa stalo nové:" už tak velký skok není. Franta: Každá je úplně jiná. Třeba "Proměny"... O těch nemluvím. Franta: Nebo "Live" je jiná. Neznám okolo sebe nikoho tak barevného, jako jsme my. Máme to štěstí, že si můžeme tu barevnost dovolit.
Karel: Ten posun mezi deskama se zužuje. To tak určitě je. Ale když se člověk podívá na jakoukoliv světovou kapelu, první deska je vždy jiná. Potom nastane pohyb a vyvíjí se ta věc, nebo skupina, dál.
Franta: Já mám právě pocit, že naše kapela prošla radikální proměnou, jak zvuku, tak všeho ostatního, a přitom tam pořád zůstalo to podstatné. Jestli to není tím, že první deska byla jiná, "Čechomor" je jiný, "Proměny" jsou úplně něco jiného, stejně tak "Rok ďábla". Posluchače jste namlsali barevností a teď čeká, co nového zase přinesete. Franta: Právě proto, že někdo něco čeká, je potřeba to udělat jinak a otevřít mu jiné obzory. Spíš lidem ukázat, jak to cítíme my a nedělat to tak, jak by nás chtěl třeba někdo někam navést. Ten materiál má určitou hloubku, a to neobsáhne jedno cédéčko. A pokud se vydáte tímhle směrem, tak to můžete dělat deset let, protože je to úžasné a lze to dělat pořád.
![Franta Černý Franta Černý](/img/31230.jpg)
© Honza Průša / musicserver.cz
Karel: Zraje nám to.
Franta: My to máme tak, že se to přirozeně děje. Každé písničce, kterou jsme našli a zpracovali, přidáváme své melodie, které aranžujeme.
Karel: Ale samozřejmě nám můžete říct, že tam máme základy, ze kterých čerpáme. Ale z toho jsme vyšli a na tom je celý Čechomor založený. Myslel jsem to tak, že Čechomor hraje už docela dlouho a je běžné, že si lidé ze zavedených kapel odskočí k nějaké sólovce, protože je ta práce začne unavovat a potřebujou změnu. Karel: Ono to není tak vidět, ale my si s Frantou odskakujeme do různých sfér dělání jiných věcí. Já pracuji na filmové hudbě, dále dělám hudbu do divadla, do pohádek, Franta má ve Svitavách kapelu s dcerama. Ale sólové desky zatím neděláme.
Franta: Materiál, na kterém v současné době pracujeme, nám připadá natolik zajímavý a inspirativní, že nás to úplně uspokojuje. Vaše poslední řadovka vyšla v roce 2005. Na kdy plánujete další? Karel: Teď se chystáme na vánoční koledy, které chceme příští měsíc natočit a před vánoci k tomu udělat turné. Deska vyjde na vánoce. Koledy se jindy hrát nedají. V podstatě je to taková naše první tématická deska. Vánocům jsme se zatím bránili. Jsou zavádějící, někdo si může myslet, že je to kalkul, ale chceme se vyhnout všem známým koledám a naopak hledáme ty neznámé. Třeba i pohanské koledy.
Franta: V současné době máme vybrané moravské, české, polské a slovenské koledy a vánoční písně. Možná použijeme ještě nějakou bulharskou nebo francouzskou. Záleží, jak se nám to bude hodit.
![Karel Holas Karel Holas](/img/31233.jpg)
© Honza Průša / musicserver.cz
Franta: Jak my, tak Ben jsme z té spolupráce tak natěšení, že není možné, abychom spolu už nic neudělali.
Karel: V podstatě jsme se stali přáteli, což se nám stává se všemi hudebníky ze světa, se kterými spolupracujeme. To je nádherné. Takže jednou bysme mohli udělat nějaké setkání všech spřízněných producentských duší Čechomoru. Ve vaší diskografie je nezvykle hodně živých nahrávek. Čim to? Karel: Já si myslím, že nejlíp zníme právě naživo, ale samozřejmě těch živejch nahrávek už máme až moc. Pódium je pro nás živná půda a studio je zas takový vymýšlecí prostředí, kde přemýšlíme co a jak. Na pódiu člověk někdy udělá i chybu a najednou zjistí, že ta chyba je správná a má tam být, toto se ve studiu moc nedá, tam to musíte vymyslet.
Franta: Živé hraní má to specifikum, že energie, kterou do toho vložíme, se nám odráží od lidí zpátky. A to je na těch nahrávkách prostě znát. Proto jich máme tolik a ten přenos energie je pro nás zásadní. Děkuji za rozhovor.