Skladatel filmové hudby Vladimír Godár nachystal projekt, který je přesně ušitý na míru pro Ivu Bittovou. Její hlas je základem konceptu historického objevování hudebních ukolébavek, ty vyšly pod názvem "Mater" a zavedou vás do různých dob a nadchnou a omámí duševní krásou.
Lidstvo si prošlo mnoha historickými etapami a tehdy třeba i stavby procházely mnoha
módními trendy - gotika, renesance, baroko nebo secese se projevily na mnoha frontách, nejenom těch zhudebněných.
Vladimír Godár, držitel filmového Lva za hudbu k snímku "Krajinka" (je dvorním skladatelem režiséra Martina Šulíka), se rozhodl objevovat krásy dávných časů. V nich hledal ukolébavky, ne však tradiční a zlidovělé, ale inspiraci nacházel mezi mistry vážné hudby a u avantgardního spisovatele Thomase Manna. Jeho přátelé Miloš Valent, Dušan Bill a Marek Štryncl mu pomohli dokončit dílo pojmenované "Mater". Hlavní úlohu v něm svěřili Ivě Bittové, jejíž hlas je zde výrazným průvodcem a sám autor se nebrání přiznat fakt, že vše bylo ušito na míru právě pro ni. Na natáčení se podílelo smyčcové těleso Solamente Naturali a Sbor konzervatoře v Bratislavě.
"Mater" je hutným exkurzem do mnoha pocitů, které vibrují až na pomezí potemnělých odstínů. Děj alba je poskládán intuitivně na základě textu Hrabalovy povídky "Legenda zahraná na strunách napjatých mezi kolébkou a smrtí" a sounáležitosti církevního roku. Od krátkých preludií shodného jména ("Maykomashmalon") na začátku a konci až po jednotlivé střípky psané v návazné časové posloupnosti. Základem všech kompozic je ženský hlas, který proplouvá nad hudebním doprovodem, místy jeho podmanivost a naléhavost podporuje sbor. Sled melodických ornamentů postupně graduje a v opusu "Regina coeli" zažívá svůj oslavný vrchol.
Žena - matka je zde velebena jako zdroj lidského života, zároveň je však formována osudem a v závěru pochována a oplakána. Spirála času ukazuje nejenom veselé životní momenty, kdy radost z narození nového lidského tvora je očistcem, na jehož prahu máte naději, že vše špatné můžete ještě napravit - inspirace v textech má základy v biblických textech. "Magnificat" je vstupní branou pro "Ukolébavky" a následné hlasové lamento "Ecce peur" napsané Jamesem Joycem. Nejrozsáhlejší celek "Stálá Matka" vás přenese k onomu oslavnému konci a dohře.
Vladimír Godár si je vědom, že "Mater" osloví hlavně náročnější milovníky hudby. Jeho vyprávění uložená mezi ukolébavky a dech beroucí výkony Ivy Bittové stavějí ornou půdu pro vřelé přijetí. To však může nastat jen tehdy, pokud jste správně náladově a pocitově přepnutí na tuto vlnu, jinak vás ono silné objetí matky hudby zcela mine a poslech se vám stane pouhou ponurou noční můrou, která zažene všechny sladce pozitivní sny.